ХРАМА НА НЕБЕСНИЯ ДРАКОН
ЗАЛАТА НА АДА
Господарю Дайго Кагемицу.
Сямат, че са произведения на Унга сина на Ункеи,
но сякаш не са негови.
След като издялкал 48 статуи на демони,
скулптора полудял и умрял.
Интересно.
Свещенико,
мисля да остана да пренощувам тук.
Не ме мисли, иди и си почини.
Наистина сте странен господарю Дайго.
ЗАЛАТА НА АДА
О, 48 демонски статуи,
сбъднете желанието ми.
Аз, Дайго Кагемацу, искам да управлявам тази земя.
Искам цялата страна.
Дайте ми сила.
Ако ми помогнете,
ще ви дам всичко, което си пожелаете.
Точно така. Ще ви дам детето си, което ще се роди утре.
Очите му, носа, устата, ръцете, краката...
Всеки къс ще стане ваш!
Ясно...
Значи желанието ми ще се сбъдне?
Казвате, че ще ми дадете страната?
Роди ли се?
Моят дял от сделката е готов.
Мръсно чудовище.
Цялата страна ще бъде моя!
Изхвърли го! Отърви се от това чудовище!
Викаш му чудовище?
Но то ти син!
Разкарай го!
Момчето ми...
Момчето ми!
Момчето ми...
ИСТОРИЯТА НА ХЯКИМАРУ: Част първа
Какво ще кажете уважаеми самураю?
Вече няма такива остри мечове.
Гарантирам ви, че няма да сгрешите с покупката.
Доста остър меч.
Колко ще ми струва?
Все пак е бизнес,
но щом сте вие,
ще ви го дам по-евтино.
Крадец!
- Спри! - Дръпнете се!
Разкарай те се!
Извинявай!
Крадец!
Дръжте го!
Мислихте си, че ще хванете така лесно великия Дороро?
Не може без вода.
Добре, да отидем и да си намерим нещо за хапване.
Ей ти.
Точно ти.
Моля те почакай. Само за секунда.
Какво искаш, старче?
Извинявай, детенце.
Имаш ли нещичко за хапване?
Какво? Искаш клюпачка?
Смешник. Ако си гладен иди си открадни от друг.
Да крада...?
По добре да умра.
Еми умри тогава!
Давам ти последен шанс.
Колко жалко. Истински ад. На къде отива света.
Нами Амида Буцу...
Молитвите ти няма да напълнят стомаха!
Виж как самураите обикалят и убиват хора без предупреждение!
Това нищо със сравнение да откраднеш малко храна! Дърт монах!
Пукни от глад!
Правилно. Правилно.
Нами Амида Буцу...
Изглежда имат предостатъчно храна.
Почакай, лапе!
Ей, дърт монах!
Донесох ти храна!
Проклето старче.
Как посмя да ми умреш.
Отрихме те, лапенце.
Ела насам.
Ей сега ще видиш, как се краде!
Мръсник! Изпроси си го!
Проклети да сте вие и тъпата ви война!
Малоумници!
Ядосахте ме!
Харесва ли ви? Предавате ли се?
Така ви се пада!
Самонадеяна група войници!
Какво му има на това дете...
Тъпанари! Откачалки! Малоумници!
Ако искате да се биете, докарайте си капитана!
Смешници! Страхливци!
Какво ще кажете за мощта на великия Дороро?!
Проклятие!
Храна!
Ей, лапе!
Как посмя да изядеш обяда ни.
Ако искате, има и още?!
Пребийте го!
Проклет да си!
Негодник!
Идиот!
Ясно ли ти е?
Да не съм те видял повече да пипнеш от нас!
Млък!
Малко копеле!
Замлъкна.
Мръсно копеле!
Предаваш ли се?
Ти малко...!
Тишина!
Къв ти е проблема бе?
Не го ли чуваш?
Какво? Кое да чуя?
Душите на мъртвите.
Виковете им се приближават.
Душите на мъртвите?
Точно там. Зад теб.
Какво? Някаква си помия.
Помощ...
Помогнете ми...
Боли!
Браво, батко.
Да знаеш, мечовете ти са доста добро изработка.
Секат от раз.
Ей батко...
Кучето твое ли е?
Не знам. Бездомно, като теб.
Ти ли си?!
Побързай и да те няма.
Няма да ти дам храна.
Свободен си да си вървиш.
Не се притеснявай.
Ще се разберем някак си.
Дете, пак ли ме преследваш?
Преследвам мечовете, които са прикрепени за ръцете ти.
Няма да ти ги взема де.
Млъкни и изчезни.
За твое добро е.
Няма да стане. Аз съм Дороро най-великия крадец на всички времена.
Когато си харесам нещо, дори и буря, дъжд или война да настане,
ще стане мое.
Дороро.
Няма нищо хубаво да ти се случи ако продължаваш да ме следваш.
Как пък не! Нали така, кученце?
Аз съм прокълнат от духовете на мъртвите.
Колко очарователно! Заинтересуваме още повече!
Просто се обърни и си върви...
Какъв крадец ще съм ако се уплаша от няколко призрака!
Ей, Дороро!
Погледни ме в очите.
Очите ти!